Un any després de l’inici de la pandèmia de COVID-19, els governs s’han esforçat a reduir al mínim els tancaments a nivell nacional -de 190 països durant el pitjor moment l’abril de 2020 a 30 països en l’actualitat -a favor de tancaments parcials i/o locals. Avui, les escoles estan totalment obertes a 101 països.
Font: UNESCO
Més de 800 milions d’estudiants, equivalent a més de la meitat de la població mundial estudiantil, continuen enfrontant-se a importants interrupcions en la seva educació, des del tancament total de les escoles en 31 països fins a la reducció dels horaris acadèmics en altres 48, segons dades de la UNESCO.
El mapa mostra com, des de l’inici de la pandèmia, les escoles han estat tancades per complet durant una mitjana de 3,5 mesos (14 setmanes). Aquesta xifra s’eleva a 5,5 mesos (22 setmanes) -equivalent a dos terços d’un any acadèmic- si es tenen en compte els tancaments d’escoles en zones localitzades.
![](http://es.fundacioepisteme.cat/wp-content/uploads/2021/02/mapa-UNESCO-1024x530.jpg)
La durada dels tancaments varia molt segons la regió, des de cinc mesos (20 setmanes) de tancaments complets a nivell nacional de mitjana als països d’Amèrica Llatina i el Carib, fins a dos mesos i mig (10 setmanes) a Europa, i només un mes a Oceania.
Els governs s’han esforçat a reduir al mínim els tancaments a nivell nacional -de 190 països durant el pitjor moment a l’abril de 2020 a 30 països en l’actualitat -a favor de tancaments parcials i/o locals
S’observen variacions regionals similars quan es tenen en compte els tancaments localitzats. La durada dels tancaments complets i localitzats va superar els set mesos (29 setmanes) de mitjana a Amèrica Llatina i el Carib, en comparació amb la mitjana mundial de cinc mesos i mig (22 setmanes).
Els governs s’han esforçat a reduir al mínim els tancaments a nivell nacional -de 190 països durant el pitjor moment l’abril de 2020 a 30 països en l’actualitat -a favor de tancaments parcials i/o locals. Avui, les escoles estan totalment obertes a 101 països.
Pandèmia i finançament educatiu
Les dades publicades per l’Informe de Seguiment de l’Educació en el Món de la UNESCO mostren que, fins i tot abans de la crisi de la COVID-19, només un de cada cinc països demostrava un fort compromís amb l’equitat en l’educació a través dels seus mecanismes de finançament, i hi ha pocs indicis que existeixi una forta preocupació sobre aquesta en les respostes enfront de la COVID-19.
![](http://es.fundacioepisteme.cat/wp-content/uploads/2021/02/duration_school_closures.jpg)
Les dades de la UNESCO mostren que el sector només rep un 0,78% dels paquets d’ajuda a tot el món. A més, s’estima que l’ajuda a l’educació pugui disminuir en un 12% a conseqüència de la pandèmia. Segons les seves conclusions, la pandèmia també pot augmentar el dèficit de finançament de l’educació en un terç, fins a aconseguir els 200 000 milions de dòlars anuals als països d’ingressos baixos i mitjans, la qual cosa representa prop del 40% del cost total. La inversió inicial en programes de recuperació estalviarà diners en el futur, reduint en un 75% el cost de la reparació dels danys causats per la COVID-19.
Per a permetre un retorn segur a l’escola, la UNESCO ha demanat que els 100 milions de docents i educadors del món tinguin prioritat en les campanyes de vacunació
En la Reunió Global sobre l’Educació convocada per la UNESCO a l’octubre de 2020, els governs i socis es van comprometre a protegir els pressupostos d’educació i a centrar la recuperació en la reobertura segura i inclusiva de les escoles, sense oblidar el suport als professors, el desenvolupament d’habilitats i la connectivitat per a tots.
Per a permetre un retorn segur a l’escola, la UNESCO ha demanat que els 100 milions de docents i educadors del món tinguin prioritat en les campanyes de vacunació.